a-10-a zi: - ÎNŢEPENIREA
Se spun poveşti o groază în pădure.
Când despre coana vulpe cea sireată, Când despre ursul îndulcit la mure. Dar în pădure multe se arată. Din câte vietăţi pădurea are, Când vrea ca să privească înapoi, Suiam pe culme înspre nori, departe. E speriată, împrejur priveşte, |
Să vadă tot dorea în urma ei. De oboseală tremură-n picioare. Nu vrea să stea. Ea fuge înspre stei, Iar sufletul în pieptul tânăr doare. Întreaga fugă e o prăbuşire Întoarce caprioara, chinuit, Am înţeles atunci şi-am ţinut minte Ce ar putea să facă el cu-n gât |
![]() |
|
Desenat de Marius Oltean, elev în clasa a IV-a, Şcoala Generală 28, Braşov |
Comentarii